Jeg var genert som barn...
...men kun udenfor huset.
Når jeg var alene på mit værelse, var jeg mig selv.
Men når jeg ikke var det og stod foran andre,
var det, som om jeg skulle forstille mig...
...og opføre mig som andre.
Jeg vidste, jeg ikke var som dem.
Der er en særlig spænding i luften for de 40.000 fans
der venter på Madonna.
På hvert stop af den lange turné
har Madonna skabt røre.
Jeg ved, hvorfor vi blev valgt, mig og Jose.
Vi skulle koreografere Vogue-videoen...
...og så på turné bagefter.
Vi havde allerede gang i noget vogue.
Vores gruppe var ret kendt
i New Yorks undergrundsscene.
Madonna mødte os i New York.
Hun sagde: “Hva’ så? Jeg har hørt meget om jer
og jeres vogue-ting.
Jeg vil se. Viser I det?”
Meget tydeligt.
Jose er meget ung.
Han har talent for mange slags dans.
Hun så et råt talent. Hun så karakter.
Ungt artistisk udtryk er bedst.
Jeg siger tingene ligeud, ligesom hende.
Vi bar vores pompøsitet som en advarsel.
Ja, vi går med øreringe. Ja, vi går med eyeliner.
Men misforstå det ikke... som svaghed.
ÅBN AUDITION FOR RÅ MANDLIGE DANSERE
SOM FORSTÅR TROOP STYLE, BEAT BOY OG VOGUE
Jeg husker, jeg så annoncen.
Jeg havde lige haft mit livs værste sommer.
Jeg havde ingen penge til mad. Til at komme omkring.
Jeg havde frygteligt tyskerhår med lyse striber.
Jeg havde aldrig set så mange til audition.
Det var helt vildt.
Hele vejen ned ad blokken.
Jeg var ung og sulten, og Amerika var nyt for mig.
Jeg ankom i juni ’87.
20. juni, ’87.
Efter tre år i New York
fik jeg job hos Madonna.
Så vildt. Jeg går lidt i panik.
Belgisk stress.
Jeg ville, at folk skulle se på mig altid.
Være den bedste danser. Den bedste artist.
Jeg ville være den bedste til alt.
Det var jeg for det meste inden for dans.
Jeg husker, jeg kom hjem
og der lå en besked på telefonsvareren.
Dem har ingen mere.
Det lød: “Hej. Jeg prøver at få fat i Carlton. Det er Madonna.”
Jeg tænkte: “Hvad fanden? Hun ringede hjem til mig.”
Hun sagde, hun ville være på Club Louis.
Hun inviterede mig til at komme.
Alle drengene var der.
Kevin var der, Oliver, Jose og Luis.
Besætningen endte vist med at være dem, der var der den aften.
Hold da op.
Jeg tog hjem: “Mor, jeg fik det.”
Jeg faldt på knæ og begyndte at græde.
Det var det.
Stil dig an
Madonna så mange fine dansere til turnéen.
Når man har set de store dansere
er det næste stil og personlighed.
Noget, jeg altid har fulgt,
som repræsenterer den måde, hun håndterede os på
var: “Giv mig mere af dig.”
Giv mig mere af dig.
Frisindede.
Udtryksfulde. Vi var lige det, hun var efter på det tidspunkt.
Provokerende og ikke bange for at sige, hvem vi var.
Tag ikke det næstbedste
Prøv kærligheden af
Du ved, du skal
Showet handlede om frihed.
Frihed som kunstner, som menneske.
Frihed mht. at sige sandheden.
Udtryk dig
Udtryk dig og vær ikke flov over det.
Vi var os selv, vores egen attitude, vores egen stil.
Vi var opdraget forskelligt.
Alle seks var bøsser, men de var forskelligt opdraget.
Vi havde alle en historie.
Vi var sådan efter Oliver.
Vi var klassisk trænede dansere.
Han var den eneste med kun hiphop baggrund.
Vi sagde, han ikke var en rigtig danser.
Før jeg mødte dem,
hvis nogen var bøsse...
...havde jeg nok banket ham.
Vi så en læderjakke med mange farver...
...og han var blond.
Vi var selv så rå og pompøse,
at det så vi først.
En anden pompøs person.
Og så er den anden pompøse person ikke engang bøsse.
Farverne er selvfølgelig koordinerede.
Det triste er, at jeg har mere tøj end min kone.
Det gode er, at min kone ikke er materialistisk.
Hendes ring er enkel, vores liv...
Hendes liv er enkelt. Det er mit ikke.
Sådan er jeg bare.
Har altid været det.
Men nævn en...
Nævn én person, en fyr...
...der har pink Adidas i ruskind.
Nemlig.
Han så afgjort ikke homofobisk ud,
som han gik klædt.
Hvordan kan du være homofobisk?
Altså...
...du ligner en papegøje.
Når man bliver kastet ud i sådan noget, er det som at være på udstilling.
Vi er her, og alle andre er udenfor.
Det er en bølge... En fysisk bølge.
En vind af skrig.
En storm, en orkan af skrig og stemmer der rammer mærkbart.
Man hører det ikke bare langt væk.
Det rammer dig i ansigtet.
Det var helt vildt.
Vi så ikke bare “Vi elsker Madonna”-skilte,
men vi så også “Vi elsker Kevin.” “Vi elsker Carlton.”
“Vi elsker Luis og Jose.” “Vi elsker...” ikke...
...blandt publikum.
Det er det første af otte udsolgte shows for Madonna
i New York de næste to uger.
Som alt andet hun laver, har turnéen høj chokværdi.
Talsmænd for sangeren Madonna
siger, at Torontos politi og statsadvokaten
truede med at anholde stjernen i aftes for krænkelse af blufærdigheden.
Jeg er klar over, at Vatikanet og visse katolske samfund
beskylder mit show for at være syndefuldt og blasfemisk.
At de prøver at holde folk fra at se det.
Hej med jer. Velkommen.
Velkommen her, hvor jeg voksede op.
Okay, kom ind.
Det er her, jeg bor nu.
Det er nu rodeværelset.
- Hej. Jeg hedder Jimmy. - Jimmy, min kæreste.
- Hej. - Hans store hoved.
Okay. Og denne vej.
Det er min mor derovre. Mor?
Saluda, mami.
Hej.
Det er min mor. Kom så, así.
- Hej. - Og det er så damen.
Hun siger, at da vi var i Europa...
...så hun det i nyhederne...
...at alle ringede eller...
Hun er...
Hun siger, det var stort. Meget kontroversielt.
De sagde, vi var latinamerikanere.
Og det at vi, mig og Luis, var latinamerikanere
gjorde en stor forskel.
Så de ringede til hende,
eller når hun købte ind
så sagde de: “Vi så din søn. Stor polemik.
Han blev næsten anholdt i Europa for alt muligt.”
Da vi forlod Japan,
følte jeg mig meget forbundet til danserne, og...
...jeg begyndte at føle mig som en mor for dem.
Gabriel, du har aldrig brokket dig,
du får den ældste og mest værdifulde.
Tak.
Hvil i fred.
Elsker ham.
Elsker ham bare.
DANSERE OG SANGERE
De to tog sig af mig: Kevin and Gabriel.
De tog sig virkelig af mig på turnéen.
De vidste, hvor jeg kom fra.
Alle kendte til mig og min baggrund,
men beskyttede mig.
Jeg siger ikke, at de andre piger og drenge ikke beskyttede mig,
men jeg var så ung.
Hvis jeg kan komme tilbage, gennem mine sko.
Jeg har vist et problem.
Hvad har vi her?
Billeder fra turnéen.
Der er Gabriel.
Der er jeg.
Han var den uofficielle yndling.
Der var bare noget... fredfyldt ved ham.
Altid en fredfyldt... lys tilstedeværelse.
- Her er min julegave. - Hvad er det?
Min julegave fra Madonna. Mange år siden.
- Hvad står der? - “Min kære lille asiatiske skønhed.
Kevin, skat, grib livet ved nosserne og slip ikke.”
De var min første familie.
Ud over mine blodslægtninge
er de min familie, som jeg fik bånd til.
Det var en formativ periode i mit liv.
Min mor var fraværende.
Så at have Madonna...
...fyldte det tomrum for mig, og måske også for hende.
Hun ønskede børn, og selvom jeg ikke ønskede en mor
så var jeg glad for at have en, der...
Jeg kunne stole på hende.
Det var et slags venskabs-morinstinkt, hun følte.
Når man har med det element at gøre, at være superstjerne,
kan det være svært at finde sandheden.
Børn kan være ærlige.
Og homoseksuelle børn kan være meget, meget ærlige og pompøse.
Vi er her! Vi er homo! Fat det nu!
QUEER NATION - FAT DET NU!
Vi er her! Vi er homo! Fat det nu!
Der var stor misforståelse af homokulturen på det tidspunkt,
og den var ikke generelt accepteret.
Det var sjovt et stykke tid... hele homoscenen,
men så med AIDS og HIV
blev alle rigtig bange.
AIDS: VI HAR BRUG FOR RESEARCH. IKKE HYSTERI!
Det var en tid, hvor...
...der var brug for nyt.
Noget nyt og kunstnerisk.
Uden for normerne.
Mere end noget andet var det timing i 90’erne.
Verden var klar på det tidspunkt.
Det krævede en som Madonna til at bringe det frem.
Gør dig klar, Amerika. Her kommer Truth or Dare.
Madonnas Blond Ambition-turné vakte opsigt verden over.
Turnéfilmen er lige så sexet
som dette første kig antyder.
Truth or Dare er en dokumentarfilm.
De mest afslørende scener er dem med pudesnak
mellem sangere og dansere.
Der er scener, hvor to mænd kysser.
Et hovedformål med filmen var...
...altså, at provokere.
Vil vi accepteres af Hollywood?
Nej!
Bryder vi os om hvad andre tænker?
Nej!
Vores første gæster er to af de mænd, der startede voguetrenden.
De er Madonnas hoveddansere, og er også med i filmen Truth or Dare.
Det er Luis og Jose! Kom frem!
Jose og Luis.
Madonna, som de herrer bevidner,
udfordrer den almene holdning og sætter en ødelæggende tone.
Ser man på samfundet nu, amerikanske vestlige samfund,
er vi en seksuelt dysfunktionel nation.
Fans vil elske filmen. Nogle vil finde den stødende.
- Det er deres problem. - Er du ligeglad?
Nej, selvfølgelig ikke, for de ting eksisterer.
Jeg præsenterer bare livet for folk.
Jeg viser ikke noget, de ikke har været udsat for...
...i det daglige, men som de ikke vil forholde sig til.
Konfronterer man folk med noget
kan de måske engang acceptere det.
Vi var bare os selv. Og ja, vi var ligeglade.
Vi var bare os selv i filmen og på turnéen.
Ja. Jeg tror også det hjalp hende nå sit mål
med de barrierer, hun ville nedbryde.
- Slam, S eller K? - K.
Tungekys...
...med Gabriel.
Okay!
Han er oppe, og han er klar.
Kom så!
- Jeg ser godt. - De ville det.
- Hold hovedet! - Ja! Sådan.
Det er et hedt kys. Uha.
Ser man det, selv som hetero, altså...
...man vil kysse en fyr, når man ser det kys.
Det er hedt kys.
Det har hjulpet generelt
at... det har hjulpet mange drenge og piger
få det bedre med deres seksualitet.
Man kan ikke høre sig selv. Kan I høre mig?
Godt. Endelig et godt publikum.
En særlig person ankom.
En danser fra Madonnas Blond Ambition!
Godt, du er her.
Lad os høre det, Stonewall!
Filmens vovemod og progressive budskab
var, at man kan være bøsse og menneske.
For indtil da
var homoseksuelle anderledes, undergravende og perverst.
Pludselig kommer et stort budskab...
...at man kan være homo og lykkelig og have succes
og være fuld af liv og være ung.
At man ikke skal gemme sig i gyder
eller en lurvet bar
gemme sig og gifte sig og lade som om.
Man kunne være sig selv og glad...
...og stadig være bøsse.
Jeg så filmen, da jeg var ung teenager,
og det var den første...
Det var før internettet.
Jeg lejede den som video,
og det var første gang, jeg så...
...homoseksuelle.
Virkelige bøsser, ucensurerede
de var bare sig selv
sammen med denne fantastiske kvinde,
der bare syntes: “Det er bare cool.”
Jeg ville være som dem.
Jeg ville...
...være lige så fri og åben...
...ikke.
Altså... Ikke?
Jeg så to mænd kysse for første gang...
...og vidste det var okay for mig.
Jeg voksede op i Michigan, på en gård.
Da jeg så bøssekysset var det første gang...
...og det var meget befriende.
Jeg fik den...
...lige omkring nytår.
30. december, 2014.
“Hejsa, Luis.
Jeg ville bare sige, at som ung homoseksuel
fra den hårde del af øst-LA,
så jeg op til dig.
Jeg glemmer aldrig at min mor viste mig Truth or Dare efter skole
i 6. klasse.
At se dig og de andre dansere på scenen med Madonna
var så befriende, jeg kunne endelig identificere mig med nogen,
og alt ville være okay.
Jeg lærte alle dine dansetrin. LOL.
I var og er mine helte.
Du gav mig håb hvor intet fandtes. Tak, Luis.”
“Da jeg kanalsurfede i aftes,
faldt jeg over filmen Truth or Dare.
Jeg blev straks ført tilbage til min ungdom
og alt det, der foregik for mig dengang.
Jeg voksede op i en lille homogen by.
Filmen åbnede pludselig en verden af muligheder for mig.”
At vokse op i midtvesten.
Og så det hele... Min far var striks muslim.
Der kan jeg også huske, at da han flyttede sammen med os
måtte jeg...
For jeg havde også Barbier.
Det var alletiders. Jeg elskede Barbier.
Jeg købte dem med min mor.
Men da min far kom ind i billedet i et par år...
...måtte jeg gemme dem.
Jeg smed dem aldrig ud. Jeg gemte dem.
Det husker jeg nu, ja.
Da mine forældre blev skilt,
kunne jeg lege med dem igen og gøre pigeting.
Det er hedt.
Hvad med jer?
Ja?
Du godeste!
Gummi! Kondomer, mener jeg!
- Hej. - Hejsa!
- S eller K? - S eller K?
S eller K?
Skal vi bolle?
Man kender aldrig rigtig en fyr før man beder ham bruge kondom.
- Ja. - Nemlig!
Hey! Vær nu ikke prikken! Sæt kondom på pikken!
Okay?
På tidspunktet for turnéen...
...var homoseksualitet, homorettigheder og AIDS-forebyggelse,
seksualitet og seksuel magt,
lå hende vist meget på sinde...
...pga. hendes venners dødsfald.
I kender nok Keith Haring som kunstner.
UVIDENHED = FRYGT STILHED = DØD
Men jeg kender ham som en mand, der turde sige sandheden.
Den sandhed, at han var bøsse.
Den sandhed, at han havde AIDS...
...og det fortalte han til alle, der ville lytte.
I Keiths minde...
...lad os fortælle sandheden.
Lad os fortælle den til hinanden.
Lad os se den i øjnene sammen.
AIDS-KRISEN ER IKKE SLUT
Jeg lærte så meget.
Jeg lærte så meget af dem.
Jeg takker Gud for Madonna og hendes turné
for jeg gik fra at være homofobisk til at elske alle.
De ved det måske ikke, men selv efter så mange år...
...har de en særlig plads i mit hjerte.
Man tænker ikke over, at når det er slut, er det slut.
Det er svært. Undskyld. Det er meget svært.
Jeg var så berørt i slutningen af filmen.
Jeg græd.
En fin tid...
...med hinanden.
At vokse op sammen...
Det føltes som om vi voksede op sammen.
På så kort tid.
Så symbolsk, vi var så unge, en symbolsk tid for mig.
Jeg kan forestille mig for dem, at vokse op, så unge.
Hver af os havde taget en kugle for hinanden.
For hver af os. Så tæt var vi.
Jeg ønskede, det ville fortsætte altid.
Hvem vil stoppe det? Ikke mig.
Stil dig an
Godt.
Bedre. Ja.
Godt.
Fint. Lidt til højre. Godt.
Du har haft det hårdt og er svær at knække
og en energi tager over.
Det er godt, Jennifer, ja.
Godt.
Filmen Truth or Dare,
det var turnéens virkelighed backstage,
men der var en hel anden backstage, man ikke fik at se.
Som ingen af os er klar til at tale om.
Når man ser sig i spejlet før showet,
dengang så jeg på mig og tænkte:
“Du ved, du er en løgner.”
Ingen på holdet kendte min hemmelighed.
Han kommer om lidt, okay?
Okay.
Hvad ser du efter, når du gør det?
Mange ting.
Jeg ser, hvad der sker i din mund.
Alt muligt.
Jeg ser på din hals.
Især mht. HIV.
Man kigger på tungens kant,
for folk får noget, der hedder leukoplakia.
Hvad er det?
En slags bevoksninger langs tungen. Synk.
Jeg fik krampe
eller der skete noget med min krop, da vi var i Japan.
Jeg tog til den læge, de anviste mig,
og de fandt noget
og ville sige det til hende.
Jeg sagde: “I fortæller dem fandme ingenting.”
Jeg var skrækslagen.
Man kender aldrig rigtig en fyr før man beder ham bruge kondom.
Nemlig!
Hey! Vær nu ikke prikken! Sæt kondom på pikken!
Ironien var, at jeg var med i et show om selvudfoldelse.
Der var jeg slet ikke med mig selv.
Det kan jeg godt lide.
Selvfølgelig ser han glad ud...
...han havde stadig hendes gunst.
Jeg håber bare, han bliver husket for sin dans.
Det er ærgerligt, han bliver husket for scenen i Truth or Dare.
Kysset?
Kysset, ja.
Han var flov
og skammede sig over at være blevet taget på sengen.
Han var der ikke endnu. Han var ikke klar.
Han hejste ikke flaget og prøvede at gøre det mere acceptabelt for andre.
Han ville bare leve sit liv og ikke...
...være fortaler for noget.
Det var ikke hans budskab.
Det var hendes.
Hun elskede Gabriel.
Hun ville aldrig have såret ham.
Hun holdt for meget af ham.
Livet er ikke fair.
Her er jeg. Alle tror, jeg har alt, ikke?
Jeg vil have dig, men kan ikke.
Han bad hende om ikke at bruge det...
...men hun gav sig ikke.
Det er Gabriels sagsanlæg mod Madonna.
Det er erklæringen givet under ed til sagførerne.
“Før det her ville man ikke se på mig og sige: ‘Han er bøsse.’
Man ville ikke ane, jeg var det
med mindre du var en ven eller jeg sagde det.
Over en middag ude
fortalte jeg hende, at det sårede mig,
at det var et problem.
Så sagde hun,
at jeg bare skammer mig.
Spørgsmål: Sagde hun, du skammer dig?
Svar: Ja, hun sagde, at jeg skammer mig.
Jeg skulle overvinde det.”
Byd velkommen til danserne fra Truth or Dare,
Kevin Stea og Oliver Crumes
og sagføreren der repræsenterer dem, Debra Johnson.
Oliver og jeg var i samme situation.
Det stod i vores kontrakt.
Gabriel var i en unik position.
Han lagde sag an om at blive outet.
Gabriel er her ikke i dag.
Han er den tredje danser i sagsanlægget.
- Præcis. - Sammen med Oliver og Kevin.
Vi gik i gang, da vi forlod turnéen.
Vi skulle have en bestemt sum penge.
Ikke helt. Jeg synes bare...
Vi var ikke i retten, men på et kontor.
Det var mig... Kevin og Gabriel
og Madonna overfor.
Jeg havde det skidt, men så på hende:
“Helt ærligt?”
Skal vi gennem det her?
Hendes udtryk var: “Hvor kunne I gøre det mod mig?”
Men vi så på det...
...“På en måde...
...var det ikke for os...
...så var der ingen film.”
- Prøvede I at finde ud af det? - Ja.
Hvad sagde hun?
Jeg bad i et personligt brev om en samtale.
Om at forhandle. Jeg elskede hende og ville se hende igen.
Svaret jeg fik, var: “Du er på min... liste.”
KEVIN STEA SAGSØGER MADONNA OVER “TRUTH OR DARE”
Ja, det er...
Alt det her. Billeder.
Her er den. Musikerne Jose & Luis.
Queen’s English.
Ja.
MADONNAS BOYZ UDTRYKKER SIG
Da vi kom til New York,
var vi lokalberømte.
Så vi ville lave en plade.
- Hey, Luis - Ja?
- Introducér dig selv - Okay
Introducér dig selv
Jeg hedder Luis
Jeg kommer fra downtown
Jeg kan det bare, og jeg ved det
Hun hjalp. Hun lavede noget backupvokal, og det var fedt.
Hun var meget gavmild.
Taler du ikke Queen’s English
Læser du ikke Queen’s English
Taler du ikke Queen’s English
Så lev det bare
Det er nemt at miste realitetssansen,
når man lever i en berømthedsboble.
Livet kom i vejen.
Luis kom vist i vejen.
Er det material babe der?
Jeg var stor på den efter turnéen.
Teede mig som om mit lort ikke lugter. Helt ærligt.
Selv da jeg flyttede til Vegas in ’94 var jeg på toppen.
Jeg var i mit show Splash.
Et af de bedste danseshows i Vegas.
De havde en Madonna.
Jeg optrådte og koreograferede min optræden.
Jeg kom herned hver aften. Jeg gik aldrig glip af en klub.
Jeg gik ud. Alle kendte mig.
Det var skønt. Jeg betalte ikke for drinks.
Jeg drak meget.
Hver dag købte jeg en flaske vodka.
Den billigste. Jeg var ligeglad.
Man går ud og er sammen med Jose. Vi festede igennem.
Vi gik bare ud. Til en klub.
Hang ud med House of Xtravaganza.
Vi festede måske hjemme.
Og så gik vi ud i byen og festede.
Når man er i den boble,
er man totalt ligeglad med alt og alle.
Det var glamourøst i begyndelsen.
Alle er smukke og går med dyrt tøj.
Det var dyre omgivelser.
Så...
...stofferne virkede glamourøse.
Så snart stofferne blev mere vigtige...
...blev de mindre glamourøse.
Man tager dem på mindre glamourøse steder.
Det blev så slemt at jeg boede i en lejlighed
med to kasser og et tv...
...og et skab fuldt af dyrt tøj.
Jeg var meget nedrig.
Gider ikke se dig. Ligeglad med dig.
Skar følelserne fra. Det var det, jeg gjorde.
Jeg var ligeglad med alle. Levede bare i nuet...
...gjorde det, jeg gjorde for ikke at tænke.
Det lyder som om man slet ikke har et liv.
Det var ikke noget liv. Det var at gå ud og feste.
Nogle gange havde jeg ikke råd, men gik stadig ud.
Det var forfærdeligt. Nogle gange havde jeg heller ikke noget sted at sove.
Og så... det kunne jeg altid i klubben.
“Lad mig finde nogen at overnatte hos.”
Jeg havde mange venner, og jeg kunne sove et sted.
Men mange gange havde jeg intet sted at bo. Forfærdeligt.
Hvad skulle jeg gøre, ringe til mor?
“Hør, mor, jeg har intet sted at bo.”
Jeg ville aldrig... Det var vel også for ikke at såre hende,
men jeg sårede hende mere ved ikke at fortælle...
...hvad der skete.
Jeg sendte ham til New York og græd i bilen...
...at han var i fare.
Og...
...hvad skulle jeg sige til ham?
Hvad var der at sige?
“Vær forsigtig.”
Men det virkede ikke.
Jeg vidste ikke, at Gabriel var HIV positiv eller havde AIDS,
for han sagde det ikke.
Da jeg tog til Italien, ringede jeg ofte fra settet.
Jeg ringede efter showet...
...næsten hver søndag.
Jeg ringede, og hans mor svarede.
Jeg sagde: “Er Gabriel der?”
Hun sagde: “Nej...
...og det er han aldrig mere.”
Jeg sagde: “Hvad?”
“Hvad er det, du fortæller mig?”
Han fortalte det ikke før han ikke kunne undgå det.
Og jeg...
Det var en gave, på en måde...
...men en, jeg er ked af at han...
...at han måtte...
...holde det hemmeligt,
og hvordan det må have føltes at skulle sige det.
Det var frygteligt.
Frygteligt nok til at skræmme folk til tavshed.
Det var en tavs kamp, man selv bar på.
Nogle dage kom jeg ind, og han græd,
han var...
...bare utrøstelig...
...og bange for smerten.
Bekymret over hvad det næste var.
Han blev bare mindre...
Jeg husker, han talte med hundene.
Han sagde, hundene holdt at høre efter
for ens stemme forandres, når man bliver så syg
og ikke har kraft i stemmen.
Man bliver en anden person.
Hundene så det og ville ikke høre efter ham,
for de vidste, han var syg.
Og...
Han blev forandret på alle måder.
Fra denne smukke, robuste... unge mand
til dette sygelige... væsen.
Tror du, Gabriel vidste, han var HIV positiv på turnéen?
Ja, det tror jeg.
Ja.
Det var svært for Gabriel at være ærlig om at være bøsse
og om at være smittet.
Han holdt en stor del af sig selv i skabet.
Der er den ironi
med turnéens budskab.
Men når han dansede, kunne han være helt fri.
Det var en sikker måde at udtrykke sig på.
Så han søgte tilflugt i dansen
som en måde at være sig selv
uden at skulle afsløre disse andre ting.
Undskyld.
Okay.
Hvad tænker du på?
Bare Gabriel og... Carlton.
Okay.
Ville du ønske, de havde sagt det?
Ja.
For det havde været okay.
Det havde været okay.
Og videre.
Der er en sådan styrke i at lære at komme videre.
Det er showet for i aften.
Tweet mig eller send os en mail.
Hvem vil du gerne se på på Where Are They Now?
Tak for at se på. Vi ses i næste uge.
Da jeg fik diagnosen i 1985,
var jeg massivt paranoid i...
...85, 6, 7, 8, 9, 1990: fem år.
Jeg var bare fuld af
frygt og had over for de spedalske.
Sådan føltes det.
Det indre stormvejr var bare
at prøve at bluffe sig til...
...at blive accepteret.
Lade som om man er stærk.
At man har selvtillid.
Lade som om man synes, man ser godt ud.
Lade som om man tror på, folk holder af dig.
Bluffe med næsten alting.
Jeg vil tale om nogle af dem,
bare et par stykker, du har arbejdet med i din lange karriere.
Prince, Ricky Martin, Janet Jackson, David Bowie,
Céline Dion, George Michael, Lady Gaga, Beyoncé.
Men jeg vil tale om...
Hvordan skete det, at du begyndte at arbejde med Madonna?
Jeg tror, mange kender dig bedst
fra Blond Ambition-turnéen og Truth or Dare.
Jeg begyndte at blive ret deprimeret over det hele.
Selvom jeg bare ville lægge det bag mig,
og ignorere sagen og det, der skete...
...er hun verdens mest synlige person.
Hun er allevegne.
På forsiden af alle blade. Hendes billede er allevegne.
Folk taler om hende.
Folk kommer til mig for at tale om hende.
Det, der kom frem, når samtalen faldt på hende,
er at nogen i verden er vred på mig.
Jeg led meget over ikke at have hende i mit liv.
Ikke som chef,
men bare en person, jeg beundrede og elskede
og kunne forholde mig til.
Hjørne.
Suppe.
Jeg mistede næsten familien. Jeg tryglede dem.
Min mor, min far, bror og søster.
Fordi jeg var så stor på den.
Jeg gjorde det rette. Holdt op at drikke.
De vidste ikke, jeg var... Det var kold tyrker.
Men klart nok, for senere fik han...
- I 2006. - ...det man kalder Bells parese.
Nogle gange ser man det.
Når du smiler, kan man se at det ikke er så stort
og at øjet kniber sammen, især når han er træt.
Det er nervesystemet.
To gange er der sket noget slemt.
De fortalte ham og mig: “Det er noget, der kan ske.
En ud af 100 får det.”
Det kan ske for enhver.
Vi tror dog
at det nok er pga. anfaldene,
- og dit nervesystem var i chok. - Det tænkte vi.
Det kunne ske lige nu, mens vi taler.
De sagde enhver... Nej, man skal... man vågner med det.
- Man vågner med det. Undskyld. - Eller noget dramatisk
- fryser ansigtet. - Det trækker i kroppen.
- Og det... - Hele ansigtet.
- Jeg vågnede... - Kunne ikke blinke.
Jeg kunne ikke blinke. Jeg vågnede og talte sådan.
Hvordan går det?
God klasse.
Tak.
Hej. Hvordan går det?
Hvordan har I det?
Og op igen.
En gang til, helt ned.
Og plié.
Rul langsomt op igen.
Bliv i plié. Pres hofterne helt frem. Godt.
Rul op igen. Sidste variation.
Helt ned.
Det er svært, for jeg har aldrig nævnt det før
og det er første gang, så...
Også i 1987...
Det må have været omkring... december...
Jeg havde det skidt, det var noget med nyrerne.
Jeg var i New York.
Jeg var ikke forsikret, tog til Belgien og blev undersøgt,
og det var noget med nyren, men de ordnede det, og jeg var okay.
De drænede det og sagde der ikke var noget.
Men dagen før jeg tog afsted ringede de igen,
og de bad mig komme tilbage
for de ville tale med mig.
Jeg tænkte: “Det var mærkeligt.”
Jeg og min mor tog afsted. Jeg husker ikke hvor hospitalet lå.
Tæt på Antwerpen. Jeg tog på hospitalet.
Min mor og jeg gik ind,
og lægen talte med os, det var der, han sagde det:
“Ja, jeg er ked af det, men du er HIV positiv.”
Når nogen siger:
“Hør, du vil kun leve fem til ti år.”
Alle døde som fluer.
Jeg slog det væk. Ville ikke tale om det.
Mor lovede, hun ikke ville sige det,
så det bare var mellem os.
Selv den dag i dag ved ingen det.
Jeg har altid holdt det hemmeligt.
Det var sådan en mørk tid i mit liv. Så mørk.
Det bragte mig til mange mørke steder.
Ikke kunne arbejde, alle festerne, og så: “Bliver jeg syg?”
Så dør den ene og den anden ven.
Jeg taber mig. “Hov. Er jeg okay?”
Man ser konstant på sig selv. “Ser jeg syg ud?”
Man får ikke afløb. Det er det sværeste.
Det var svært.
Nogle gange havde jeg intet sted at bo. Det var forfærdeligt.
Men jeg ville ikke tage herfra.
Hvad skulle jeg gøre, tage til Belgien og lave hvad?
Jeg ringede ikke:
“Hej mor, hør, jeg tager en masse stoffer.” Og nu...
Undskyld mor. Men jeg gør det også
fordi jeg tror mange er i den situation
eller har været i den.
Kan jeg nå nogen, så vil det betyde alt,
for jeg ved, det er svært.
Har man ingen... Jeg er stærk,
og tror jeg overlevede, fordi jeg er stærk.
Ikke alle er det,
for det gør virkelig noget ved hovedet.
Ned igen. Fint. Ned med hagen. Få et lille smil i øjnene.
Hvad er hemmeligheden?
Hovedet lidt mere lige.
Der. Hagen længere ned. Godt.
Blev der.
Selv efter showet var færdigt lod jeg stadig som om.
Turnéen var slut, men jeg var i verden.
Jeg var stadig i verden og præsenterede den, de så mig som,
en supermand af jern.
Kunne bare styre det hele.
Mens jeg vidste, det ikke var mig.
I mine andre øjeblikke var jeg skrækslagen.
Jeg beviste, jeg var svag, for jeg stod ikke ved mig selv.
Det har været meget...
...svært at lave om på.
Fra mig til mig.
Hvis jeg hvilede i mig selv,
var det lige meget om jeg fik opmærksomhed.
På en restaurant. Ikke?
Vi er på restaurant, men hvem er det derovre?
Jeg er super-charmerende, så de siger noget,
og så må jeg give andre noget, så de koncentrerer sig om mig.
Der er sgu meget i det.
Det var interessant at se mig falde helt sammen.
Være bange for at gå ud.
Jeg blev simpelthen så lille.
Jeg elsker også jer. Jeg vil sige noget.
Jeg ser så utilpas ud.
Negle.
...en af mine venner, der døde af AIDS for et par måneder siden.
I kender nok Keith Haring som kunstner.
Nok med ansigtet. Jeg ser bange ud.
...der turde sige sandheden.
Den sandhed, at han var bøsse.
Den sandhed, at han havde AIDS...
...og det fortalte han til alle, der ville lytte.
I Keiths minde...
...lad os fortælle sandheden.
Lad os fortælle den til hinanden.
Kan ikke vente med at komme væk.
Hvad tror du, turnéen med Madonna har betydet for Jose?
Hun synes, jeg stadig burde danse med hende.
At jeg skulle være der.
Det var, da alt var godt.
Hun siger, hun ikke forstår...
Hun siger, jeg skulle have fortsat med Madonna, med alle,
for jeg havde mange muligheder.
Hun siger, at den samme dør, jeg åbnede
lukkede jeg også selv.
Det var vist lørdag eller søndag.
Vi... Jeg tog selv over til hende.
Og... hang bare ud.
Vi gik ud for at købe blade.
Vi blev fotograferet. Et paparazzi-øjeblik.
Det var vist sidste gang, jeg så hende...
...da det hele skete.
Med heroinen og alt det.
Hun sagde, at jeg
havde brug for hjælp.
At vi havde brug for hjælp.
Men vigtigere, at jeg havde brug for hjælp.
Og du ved...
...det er en af grundene til at hun begyndte...
...at lægge afstand til os.
Det var der, jeg indså:
“Jeg tror ikke, jeg kommer til at se hende.”
Der var noget i min bevidsthed,
bagerst i min bevidsthed, der sagde,
at nu begynder det at... glide ud.
Da jeg var lille...
Hun så et billede af et hus på et postkort,
og hun viste mig det,
og sagde, at det er det hus, du vil købe til mig.
Det generede hende, for hun mente at...
Hun mente, jeg kunne have givet hende det.
Hun siger, at jeg gjorde så meget,
så mange store ting.
Hun siger, jeg skulle have fortsat.
Jeg købte aldrig det hus.
Hun siger, det virkelig generer hende.
At jeg kunne have gjort det, med store muligheder.
Hun føler... vil have det hus en dag.
Hvad mener din mor gik galt for dig?
Hun ved ikke, hvad der gik galt.
Hun ved bare at det var mange ting.
Jeg forsvandt og levede mit liv, ikke.
Hun ved ikke engang det halve.
Du skulle fortsætte...
Fortsætte den karriere, jeg havde studeret siden jeg var barn.
Føler du det samme?
Ja. Det ville være dumt andet.
Absolut.
- Hun siger... - Hvad tror du, der skete?
Hvorfor kunne du ikke forsætte?
Jeg kunne ikke fortsætte, for jeg blev usikker.
Jeg blev såret af mange ting i kærlighed og i livet.
Ikke?
Begyndte at tvivle på mig selv...
...om ting og...
...tænke om jeg skulle dø næst og sådan noget, ikke?
Der var en mørk tid.
Men jeg var meget stærk
i den forstand at jeg ikke lod nogen vide, hvad der skete.
For det meste, ikke.
Min mor... Jeg var ikke...
Jeg var jo væk.
Jeg følte ikke...
Jeg følte, at fordi jeg ikke havde succes
og havde lavet rod i alting,
så skulle jeg ikke være der.
Så jeg forsvandt... i et stykke tid.
Glissade, jeté, jeté, assemblé.
Sissone, sissone.
Attitude og attitude.
Ta-da!
Mit buk.
Ikke?
Så mange så dig og blev inspireret til...
Jeg er stadig overvældet.
Jeg tænkte: “Hvordan er det muligt
at så mange er så inspireret af mig?”
Ikke?
Det var slet ikke min hensigt at røre så mange mennesker.
Jeg så det ikke dengang.
Først meget senere forstod jeg, hvad jeg havde gjort.
Jeg sagde: “Hov. Du har faktisk rørt folk med det, du gjorde.”
- Er det opmuntrende nu? - Ja, da.
Har jeg intet andet...
...er det nok for mig.
Carlton.
- Hold da helt kæft. - Hvad så?
Du godeste!
Slam!
Carlton, hvordan går det?
Jøsses! Hej, store mand. Se dig lige.
- Det er ungkarl nr. tre. - Hej, brormand!
Luis!
Du godeste!
- Hvordan går det? - Fint. Så godt at se dig.
- Hvordan går det? - Godt.
Fjern brillerne. Jeg vil se dine øjne.
Nej. For sjov.
Du godeste.
Hej, skat. Hvordan går det?
Hvem er det?
Vi laver jazzhænder.
Hold da kæft!
- Baby! - Hvad så?
Du godeste!
Min Kev.
- Nej, altså. - Hvor underligt.
Så mærkeligt.
Vent lige lidt.
Jose!
- Du godeste! - Du er smuk.
- Gode gud! - Hej, baby.
- Fed jakke. - Jose.
Det er en smuk jakke.
Hvordan går det?
- Jose. - Jose.
Du dufter skønt.
Hold da op. Så godt at se dig.
Hej, kammerat.
Se lige denne voksne mand.
- Vi blev alle... voksne. - Vi blev voksne.
Skål!
For familie og broderskab, ikke?
- Og søsterskab. Undtagen... - Jeg siger dig...
Ingen tal i aften.
Hvad er der gået, 25 år?
Jeg tænker: “Kan vi ikke bare sige længe?”
Jeg får de beskeder, hvor der står om jer...
- Turnéen ændrede mit liv. - Ja.
Filmen ændrede mit.
Hver af jer. Jeg mener...
- Ja. Sandt nok. - Men vi vidste det ikke.
- Vi var ikke... - Jeg vidste det heller ikke.
Jeg lavede en masse, og hun flippede ud over en forkert finger.
Samme lort. Ja, ja.
Han sagde: “Jeg kan ikke se hendes hånd.”
Jeg sagde: “Virkelig?”
Hvordan var livet for dig? Hvordan...
Var der en nedtur eller var det svært?
Det var underligt. Jeg gik til audition igen,
men hver gang jeg gik til audition,
var det aldrig igen som almindelig danser.
Altid som Madonnas danser.
De hadede mig uden grund. De kendte mig ikke.
- Eller hadede hende. - Elskede dig.
Jeg var aldrig til audition igen bare som danser.
- Almindelig danser. - Det var altid forbundet.
Det åbnede mange døre, men var også en forbandelse.
Jeg ville ønske, hun var her, for det var ikke...
Det var mere...
Det var ikke bare dansere, der arbejdede for en popstjerne.
- Det blev mere... - Dybt.
Ja, det blev dybere.
Vi blev en familie, og vi var unge.
- Det... - Med alt det,
og så ingenting bagefter,
om det var: “Du fuckede op”
eller: “I er ude at skide, og jeg kan ikke klare jer og balladen
og dig og Luis og jer.
Det er for meget. De lagde sag an, og jeg”...
- Noget. Bare ingenting. - Ja.
Jeg føler ikke, jeg har... Jeg bærer ikke nag.
Det værste, eller...
...jeg savner mest kærligheden.
Jeg elsker hende, altid, og har aldrig sagt et ondt ord.
Jeg ville ønske, hun var her
for jeg føler simpelthen...
...at det ville være dejligt at relatere til hende som voksen.
Hun skylder os ingen anerkendelse.
Hun gav os en fantastisk mulighed.
Og...
Vi har levet vores liv.
Jeg er ikke...
Jeg siger bare, at hun ikke skylder os noget.
- Noget. - Forstår I?
Jeg mener, det...
det, der kom ud af oplevelsen, var vi selv skyld i.
Vi blev dem, vi er i dag pga. os selv.
Forstår I?
Det var alletiders at det skete med hende.
Det var det. Det var en særlig tid.
- Stjernerne stod perfekt... - Ja.
...for mig og Jose og for jer.
Vi blev taget ud af ingenting.
Og vi blev til...
- Eksistens. - Eksistens.
Hør.
Gabriel, jeg elsker dig, så du skal høre det.
I forandrede mit liv.
I forandrede mit liv,
for jeg kom fra ghettoen, hvilket I ikke forstår,
fra New Orleans, ikke N’awlins.
New Orleans, Lafayette-byggeriet.
Der blev ikke...
...hørt eller talt om bøsser, eller noget.
Og...
...at komme ind i den verden...
...hos jer...
...det er en velsignelse, og jeg er så taknemlig.
I er som min familie.
Uanset hvor mange år, der er gået,
så sidder jeg her nu...
...og det er som har jeg aldrig været væk.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg græder.
Jeg er ikke trist.
Det er en overvældende... kærlighed.
Cool.
En masse kærlighed. Bare det.
Ingen tristhed.
Det er som om I er mine brødre.
- Så S eller K, mister. - Du godeste.
Sandhed eller konsekvens. Sandhed.
Sandhed.
Hvad har været...
Hvad har været det største, du skulle overvinde?
Stoffer og alkohol.
Den eneste redning...
...var min mor.
Hun sendte mig til Los Angeles for at...
...tørre ud.
Og...
Jeg skulle af heroin.
Heroin. Heroin fik mig i knæ.
- Ja. - Tog du heroin?
Fortæl os...
...hvad der har været den største lektie i dit liv,
den største visdom, du har lært.
I forhold til hvad? Altså...
Som du har lært. Dit valg.
Der skiller sig ud...
Ikke at dømme, tror jeg.
Den største visdom, ja, ikke at dømme nogen.
At vide, at alle har noget at slås med, og at alle...
Alle har noget at slås med,
og man skal ikke dømme dem.
Det er det største, jeg har lært indtil videre
i en alder af 46.
Sandhed, ikke?
Hvis du...
Nu, du er et andet sted omkring bøsser...
...hvis du skulle have sex med en mand,
hvem skulle det være af os?
Hold da op.
Okay.
Det kan jeg ikke svare på.
Lad mig tale ud. Hvorfor?
Fordi du, du, du, du, du og du er mine brødre.
- Okay, men det er ikke... - Nej.
Nej, nej.
Det er sandhed eller konsekvens.
- S eller K. - Og du sagde sandhed.
- Jeg sagde sandhed. - Du fik en at svare.
- Ja. - Hvem?
Ikke ville eller ville du ikke.
Spørgsmålet var, hvem af os ville det være, hvis du skulle?
- Okay. - Bare vælg.
- Og hvorfor? - Okay. Jer alle.
Nej. Hvem? En.
- Kun en. - En.
Vi dømmer dig ikke. Det er hypotetisk.
- Jeg vælger en? - Ja. Og hvorfor.
Og hvorfor.
Gabriel.
Okay. Hvorfor?
- Hvorfor? - Ja.
For han er altid yngre end os.
- Hvorfor? - Han er her ikke.
- Hvorfor? - Nej.
Han var uskyldig.
For mig.
Okay.
Slam, S eller K?
Han er fuld. Han slubrer.
Sandhed. For jeg vil ikke kysse nogen.
I er som mine søstre. Sandhed.
- Du kan vælge K og kysse mig. - Jeg vil ikke kysse dig. I gang.
Jeg vælger sandhed.
Okay.
Hvad er din største frygt?
Min største frygt?
Jeg må se på Jose,
for du gav mig mest styrke.
Min største frygt er og var...
...at folk skulle finde ud af jeg var HIV positiv.
Det har været min største frygt. Jeg fik diagnosen i 1987.
Ja, at være HIV positiv.
Det var altid min største frygt
at folk skulle finde ud af det.
Jeg føler mig så... Jeg ved ikke.
Jeg har aldrig villet dele det med andre end jer.
Jeg fik diagnosen i ’87,
og langt om længe, i 2015, vil jeg være fri.
Skat.
Også dig.
- Nu er det tre. - Du godeste.
Jeg ved det.
Det var min første seksuelle oplevelse.
Jeg vidste bare ikke noget om det.
Det gode er at du beviser, det ikke er en dødsdom.
Ja, og derfor fortæller jeg det
for jeg vil dele min historie med Carlton.
Jeg vil dele med ham, ja.
Jeg fatter ikke, jeg hører det her.
Jeg har altid villet sige det.
- Du godeste. Tak. - Men det er svært.
- Tak. - Jeg har aldrig...
Jeg vidste, tidspunktet ville komme.
Det var bare aldrig det rette tidspunkt.
Må jer sige noget til jer to ud over S eller K?
Må jeg sige noget ud over det her?
Hvis det var før Madonna, ville jeg være bange for det.
Jeg ville ikke...
- Du godeste. - Hvordan er det nu?
Det er smukt at stå frem og udtrykke sig,
for man holder noget inde.
Ja. Og jeg er...
Hold da helt op.
Men det har også været en velsignelse,
for det har gjort mig til den, jeg er.
Det har ændret så mange ting.
Det øjeblik, man får diagnosen,
så er det som om verden falder sammen.
Du skal bare vide, at der er en masse nyt lys
for alt hvad du gør, og hvad der sker
fordi du gjorde det i dag.
Det er fantastisk, Slam.
- Tak. - Absolut.
Fire, fem!
Det er jeg ikke vred over!
Hvis du vil noget andet og lave “voom” som det sidste,
så gør det.
Det skal aflæses. Kropssprog er alt.
Kom så. En gang til.
Fem, seks.
Fem, seks, syv,
helt langsomt,
langsomt.
Godt.
Den sidste.
Vær stolt.
Stolt, hvad det end er.
Alle er nogen.
Ja!
Noget af det, vi gør hvert år
er at hædre en, der voksede op med Jazz Camp,
og var en vigtig del af dette program:
Mr. Gabriel Trupin...
som var søn af vor elskede Sue Trupin.
TAK
Tekster af: Camilla Kieliger